Så gik det på fangst!


Jeg har strengt opfyldt alle bud


Nissen hos spækhøkeren eventyret eventyr af hans christian andersen h


De bliver dårlig ved det


Det er et dejligt barn


Da jog dyret af sted med ham, af sted gennem den åbne forsal


sangen bar den ikke ud over landene og ind i menneskenes hjerter.


som de, vor barndoms uskyld hvilte på!


Jeg må for min fader!


Christine kom hjem på heden og Ib blev i det lille skovhus.


Dette vil være nok, som indledning


Han kan klinkes endnu!


Naa, der blev en Fornøielse!


Derud kom velstående familier fra byen og drak deres aftente.


og de andre børn jublede med.


Og trolden, som intet navn havde, så igennem forstørrelsesglasset


De så ud, som om alle nationers flag vajede i luften


Nej, i stykker fryser de ikke


Lampen var gaaet ud, han mærkede det ikke


- Nu kender du min dømmekraft!


frit kan jeg selv lave alle mine stykker sammen.


Det gætter han ikke


Plankeværket mellem gårdene blæste ned så det gav et stærkt rabalder


Og vi gentog vort ja


De ved det ikke


– I er her dog vel alle sammen!


En dag kom en stor pakke til kejseren, udenpå stod skrevet.


Konen tænkte ikke på hvor meget hun gemte


Nu går vi på rejse!


– der var rigtig nok velsignet ovre i det gamle hus.


Guld på munden, guld i grunden, guld deroppe i morgenstunden!


Holder al denne verdens dejlighed op, når du dør?


Bliv ved lille nattergal!


Der stod hun nu og græd, svinedrengen skjændte og regnen skyllede ned


med de lukkede øjne!


Det hele her er bitte småt,en vrange har hver side