Han var jo det gode hoved!


lad os blive ved at være interessante for os selv!


Hvor længe vi var fangne, det ved jeg ikke


Hvor du er frisk og skær


bladene faldt af træerne.


I de forunderligste skikkelser viste de sig og glimrede som diamanter


der lå de, for de var tunge i livet.


Du har løst vor tunge!


Er det mig selv, jeg seer i det dybe vand


Vor jord drejede sig i den tynde luft, by syntes tæt ved by


Der kommer du aldrig ind


Har I vundet en ambe i lotteriet?


Min gamle stakkels bedstemoder!


Så kommer han frem og slår så det høres i alle verdens lande


Ja hun havde jo rigtignok haft tøfler på, da hun kom hjemme fra


Og hvad var dyret hos mig!


Da han vel var borte, kaldte min madmoder mig ind for sig


Stor, alvorlig og mørk var den hele natur rundt om


« sagde Storkemoder, »det giver kun Ungerne Lyster, som ikke kunne tilfredsstilles!


Alle skikkelser sås mere eller mindre formummede


Læs det højt, at jeg kan høre om De forstår min skrift.


Jeg var selv inde at se det!


den enes kjortel var rød, den andens var blå, den tredjes ganske hvid.


sagde polypperne, så ses den ting måske bedre, om så behøves.


Det kan ikke forslå


Hans stivhed og stridighed gik en dag ud over moderens nye silkekjole.


Og det var lidt bedre med vaskekonen.


Og hvem var min fader? ja, det kommer nu ikke humøret ved!


Det er løjerligt fordelt!


Peiter, Peter og Peer Eventyr


De føiter for meget


smelte i Gulddigelen, og der kommer dog ikke Guld.


hun veed jo ikke, hvad hun gjør.


lød en stemme tæt ved, det var barnets gode engel.


Vorherre lader din bedste drøm blive opfyldt


Først var jeg poet, nu en lærke