Nej lad være med det!


Hvad skal jeg da gøre for at komme i levebrød ved poesien?


det var også en dejlig aften, vejret stille og klart.


Den er noget tynd!


Kejserens hest fik guldsko.


Men ovenfor blomstrer nye roser, ovenfor synger nattergalen, og orglet spiller


De skulle have lidt nyt


fruen på gården havde rost og købt dem.


Det er en pige med anlæg


Jeg har det fra gårdskarlen.


og så fløj de.


man kunne for hver dag se, at den tog til.


sagde han, om jeg så skal gå til verdens ende!


- Men derved var han noget.


Og træet, der altid voksede, fornam at dets rødder løsnede sig fra jorden.


Det er et dejligt træ!


Der er måde med


Lad ikke mit barn blive en kristen!


Verden gik sin gang og knud sin


Peter var den, der for lange tider havde gjort ham umulig i skolen?


Jeg kan ikke holde det ud!


flyv, flyv, om du kan!


Der har du et lys til, min lille ven!


Det er noget kedeligt noget


sagde den unge mand, nu hører jeg ikke mere!


Kisserup, navnet gør ikke til sagen, var søskendebarn og i besøg hos gartnerens.


De fattige små, hvor lykkeligt de leger


sagde Grøftegraverens Kone, Du er tyk og fed!


Det er meget agtværdigt tænkt


Men seminaristen sad hos madammen og talte med madammen.


Det kan Larsen godt lide!


Hundrede stærke ørne spændtes foran skibet, og således fløj han nu mod solen


sagde det i alle møblerne.


Man skulle tro, han var hugget ud af træ, så stille stod han


Sneen lå endnu, der frøs is på vandet hver evige nat


Hendes perle må til, for at kransen kan bindes sammen